ЖИВ-БУВ ПЕС За мотивами Української народної казки
В одному селі, жив колись пес.
Все життя ніс він службу справно,
та ось постарів.
І нюх не той, і очей не той,
і ноги як не свої.
Господарі були у нього,
люди добрі і все терпіли.
Бог на поміч !
Ти що, по деревах лазиш ?
Так от... пташку хотів...
Та я ото - гуляв... гуляв...
Еге ! Вигнали ?
А пам'ятаєш, як ти мене ганяв ?
Так я, це...
Ну да. Робота така, еге ж ?
А я все життя тут мотаюся,
і ніхто мені сам кісточку не дасть.
Так я, це....
Тепер як я, а ?
Дитино не пом'ялися ?
Так шо йому зробиться ?
Ну, бувай !
І став пес жити як раніше.
Навіть ще краще.
Згодом забулися минулі неприємності,
все забулося.
Я, це...
Шо. Знову ?!
Чи не... Ти... це... Є хочеш ?
Щас заспіваю.
А тепер - точно спою !
Ну ти ця...
Дякую !
Ти заходь,
коли що !
КІНЕЦЬ © Вархів 2023 | ПОЖЕРТВУЙТЕ НАМ НА ЦІ РОБОТИ : 108004268832 VIETINBANK TRANVIETCUONG HANOI VN